(untitled) (Publicacions de la Universitat de València, 2025)
El monestir de Santa Clara de Gandia ha complit 562 anys. Tot i que els Borja no en van ser els fundadors, sí que el van finançar, i elles, les Borja, el van governar. La major part de les filles dels ducs hi ingressaven –encara xiquetes, moltes d’elles– per convertir-se en abadesses. En el seu temps va ser referent de l’espiritualitat franciscana i l’epicentre de la reforma “coletina”, un moviment que advocava per tornar a la pobresa originària de l’orde i que es va difondre per tota la península Ibèrica. La ‘Chrónica’ del pare José Llopis és una gran finestra oberta a l’interior d’aquesta clausura singular. Ens ofereix una descripció ben detallada de les diferents dependències del complex monàstic i una extensa nòmina de les monges que el van habitar fins 1782. Per bé que l’autor, confessor del monestir, es va esforçar per presentar el que hauria de ser un model ideal de comunitat monàstica femenina, llegint entre línies podem acostar-nos a la realitat de la vida en comú de les dones en un convent de l’antic règim.