(untitled) (Publicacions de la Universitat de València, 2018)
Aquest és el cinquè volum d’un projecte l’objectiu del qual és la traducció i lectura crítica dels quaderns d’Emily Dickinson, quaranta seqüències poètiques curtes que plantegen una sèrie de preguntes sobre les intencions i els assoliments artístics de la misteriosa autora nord-americana. La traducció de cada quadernet va acompanyada d’un comentari crític amb la finalitat d’explicar els poemes i establir el paper temàtic que juga cadascuna d’aquestes peces primerenques dins de l’obra global de la poeta. Els quadernets 9 i 10 inclouen un total de cinquanta-un poemes escrits entre 1860 i 1862, on Dickinson segueix desenvolupant els seus temes més importants —la lògica de la renúncia, la tensió entre fe i dubte, la mort com una frontera epistemològica infranquejable i la metàfora de la resurrecció— i, al mateix temps, perfecciona la seva tècnica poètica i el maneig d’aquests motius. En definitiva, som testimonis en aquest volum dels passos que la poeta emprèn en aquesta època cap a la seua plena maduresa intel·lectual i artística.