(untitled) (Publicacions de la Universitat de València, 2021)
Com si fora una exposició museística, aquesta obra es compon de tres grans àrees temàtiques que aprofundeixen en les interconnexions entre el món de les belles arts i les instruccions estatals des de 1833 fins a 1875, fent un recorregut polític i cultural a través de la història de la construcció de l’Estat liberal a Espanya durant el segle XIX. “Les col·leccions de l’Estat”, “La sala dels paisatges” i “La galeria de retrats” són els tres grans escenaris a partir dels quals s’analitza la formulació de les representacions, els imaginaris i els símbols amb els quals es va nodrir l’Estat espanyol vuitcentista, alguns dels quals es mantindran en la memòria col·lectiva fins a l’actualitat, com el simbolisme del Museo Nacional del Prado o del Congrés dels Diputats. Aquesta metafòrica exposició ens endinsa en la relació simbiòtica entre el camp artístic i les institucions estatals per mitjà de pintures, litografies, guies de viatge, estampes i caricatures. Al final del camí s’entendrà com les normatives museístiques, la cultura visual i els agents participants dels organismes estatals es van combinar per a configurar un dels engranatges de la maquinària de l’Estat espanyol.