(untitled) (Publicacions de la Universitat de València, 2020)
Aquest llibre ofereix una anàlisi de la construcció de la ciutadania i la representació política al Perú i a l’Equador durant la segona meitat del segle XIX, concretament entorn de la dècada de 1860. La configuració i el funcionament del Parlament és el punt de referència fonamental en aquesta investigació, en la qual resulta crucial l’anàlisi del discurs, especialment del parlamentari. Els representants parlamentaris van ser els encarregats d’elaborar, debatre i promulgar tot tipus de textos legislatius, que establirien les bases del joc polític. Al més, van ser els responsables de dissenyar el sistema electoral del qual eixirien els congressistes electes. En aquest procés resultava fonamental el desenvolupament dels debats parlamentaris, especialment aquells que configuraven els contorns de la inclusió i l’exclusió política. A partir d’ací, les elits polítiques i intel·lectuals peruanes i equatorianes van definir les diferents categories polítiques –ciutadans, electors i representants–, que donen títol a aquesta obra. Per a accedir a cadascuna d’aquestes, els mateixos parlamentaris van haver de delimitar una sèrie de requisits en els quals entraven en joc aspectes com el territori, el gènere o la raça, elements que es creuen en aquesta investigació. A més, els casos d’estudi assenyalats s’insereixen en un context geogràfic més ampli, utilitzant una metodologia comparativa i un enfocament transnacional que permet abastar diversos àmbits espacials: l’àmbit andí, el context iberoamericà i l’espai atlàntic.